- Takk, skatt. - I like måte.
Bø!
Jeg falt visst litt i staver.
Hadde jeg nettopp spist en sånn burger, ville jeg også falt i koma.
Hvor er partneren din?
Skatt?
Salaten din er ferdig.
ALT ER OKAY
Få se førerkort og vognkort.
Du vet hvorfor jeg stoppet deg?
- God dag. - God dag, betjent.
Unnskyld meg.
Vi holder på å flytte... Unnskyld.
- Tok du med dukken min? - Ti stille.
Det er greit. Her er den. Den ble litt medtatt.
Unnskyld igjen. Hun er så urolig i dag.
- Jeg kjeder meg. - Jeg vet hvordan det er.
Men vi må passe på sakene våre, så vi ikke skader andre.
- Det skal ikke gjenta seg. - Takk.
Hold opp. Jeg beklager virkelig.
Ingen fare, det følger med jobben. Jeg skal hente den.
Ligg ned!
Rekk meg hånda!
- Nå... - Og det var vel det hele, ja.
Jeg hører du fikk en utmerkelse. Gratulerer.
De andre tror du vil si opp. Stemmer det?
Far ville drept meg.
Vær så god. Pete sa jeg skulle ta dem med.
Ønsker om god bedring. De bare velter inn.
Vil du sitte ned?
Hjelper de?
Litt.
Du behøver ikke bli. Jeg trenger ikke selskap.
Vil du prøve å bli etterforsker nå?
Jeg trenger bare til litt ferie.
- Er ikke likene funnet ennå? - Nei.
Bilen var ikke engang registrert.
Hvem var de?
Aner ikke.
Det får vi kanskje aldri vite.
Edward, jeg vet vi ikke har snakket sammen på årevis, -
- og at forholdet vårt endte dårlig.
Jeg avsluttet det dårlig.
Jeg ville nødig såre deg mer enn nødvendig.
Men nå er jeg nødt til det.
Til saken. Jeg har en datter.
Hun er et vidunderlig barn, og hun heter Rowan.
Hun har vært savnet i to uker, og jeg trenger hjelp.
Jeg bor på Summersisle, -
- en liten øy i Puget Sound. Du har neppe hørt om den.
Det var der jeg vokste opp. Det spurte du meg så ofte om.
Nå vet du det.
Rowan kan ikke ha forlatt øya på egen hånd. Hun er for liten.
Jeg har lett etter henne, men de andre på øya hjelper ikke stort.
Jeg er redd hun er i fare. Derfor henvender jeg meg til deg.
Jeg ber deg tilgi meg. Hilsen Willow Woodward.
- Eddie, hvordan går det? - Fint, takk.
Står til? Er du tilbake igjen?
Ikke før om et par uker. Du så vel ikke dette bli levert?
- Nei. Hvordan det? - Det er ufrankert.
Les det.
Mystikken brer seg. Jeg ante ikke fortiden din var så mystisk.
Er hun en gamlekjæreste, denne Willow?
Nei, hun var...
Vi var forlovet. Vi var sammen, -
- og så forlot hun meg.
Hun har visst elsket flere siden. Og hun våger å kontakte deg nå?
Jeg vet det. Det er vel fordi jeg er politi.
Vi skal til briefing om ti minutter.
Godt å se deg.
- Du blåser vel i dette? - Kanskje. Jeg er sint, men...
Gi deg. Du har ikke sett henne på evigheter.
Datteren hennes er savnet.
Si hun kan spørre faren til jenta. Jeg bare sier det.
Hva med å kikke henne litt i kortene først?
Summersisle? Hvor faen er det?
Det er en privateid øy nord ved Stillehavskysten.
Et slags landbrukskollektiv.
Som amish-folket.
- Ring henne. - Det er ikke telefon på øya.
Summersisle.
Pete, det er meg.
Godt jeg fikk tak i svareren din, for du ville sikkert ledd av meg.
Hallo? Hallo?
Ohoi!
- Hva for noe? - Jeg vet ikke hva man bør si.
- Du kunne prøve "hei". - Hei.
- Kjenner du øya Summersisle? - Ja. Jeg flyr ut forsyninger.
- Forsyninger? - Stort sett hver eneste dag.
- Det er det jeg skal nå. - Kan jeg få være med ut?
Å nei. Jeg vil ikke miste avtalen med øyboerne.
Bare sett meg av på stranda, da, så går jeg inn til byen.
- Svaret er fortsatt nei. - Jeg kunne nesten svømt over.
Bare stup uti.
- Hva er problemet? - Øya er privateid.
Og folk her i traktene hegner om privatlivet sitt.
Men til gjengjeld er dere så varme og imøtekommende.
Det var fleip. Kan du ikke fly oss over alle tre?
Alle tre?
Meg...
... president Grant og hans tvillingbror, Ulysses.
- Har De gått Dem vill? - Unnskyld, jeg så deg ikke.
Det tror jeg ikke. Er ikke dette Summersisle?
- Da er jeg på rett sted. - Nei. Øya er privat eiendom.
Jeg vet det, men jeg er blitt invitert hit.
- Jeg er politi. - Hva er det?
Politimann. Jobben min er å hjelpe folk.
En av beboerne på øya har anmeldt en sak.
- Et barn er savnet. - Ja, sånt er jo kjedelig.
De bør drøfte det med søster Summersisle.
Hun misliker sterkt at folk går i land her. Hvordan kom De hit?
Med havnepiloten? Han får seg nok en refs.
Hva er det i sekken? En hai eller noe sånt?
Kjenner dere henne?
- Kjenner ikke barnet. Gjør du? - Kan ikke si det.
Noen ganger kan det hjelpe å se på bildet.
- Jenta er altså ikke her fra øya? - Ser ikke sånn ut.
Moren heter Willow.
Søster Willow... Henne hadde jeg glemt.
Ja, vi har en Willow her. Ta veien opp til forsamlingshuset.
- For et sammentreff. - En litt uregjerlig pike.
Det drypper fra sekken.
Bare gjør det. Se i sekken.
Det er ikke hennes datter.
Det må være Damenes Aften.
Er du krovertinnen, eller hva dere nå kaller det?
Jeg er søster Beech.
Og De er politimannen fra California?
Riktig. Navnet er Malus.
Edward Malus. Jeg vil ha et rom og litt mat.
- Får du dreis på det? - "Dreis"? Er det storbyspråk?
"Ordne". Han spør om vi kan ordne et rom til ham.
Siden han ikke forsto min fine hentydning, er vi vel nødt til det.
- I hvert fall en natt. - Velkommen.
Malus er politimann fra fastlandet. Og dette er...
Willow. Selvsagt.
Hun følger Dem opp.
Det er et ledig rom i øverste etasje.
Jeg må bare ha en drink først.
Hvis det ikke er for mye bry.
Her har vi mjød. Det er en av øyas små gleder.
Brygget på honning, urter -
- og mye annet.
Takk.
Du bør vite en ting.
Jeg er her i embeds medfør.
Det er en politisak, og jeg vil avhøre alle sammen.
Er det en politisak i California?
- Her er vi altså i Washington. - Det er jeg klar over.
- Bra. - Nei, det er ikke bra.
Det er alt annet enn bra når en person forsvinner.
Særlig et barn.
- Hvorfor gjorde De det der? - Jeg er allergisk.
De holder øye med meg. Vi må prates under fire øyne.
Det er et sted bortenfor odden. Møt meg der om en time.
Se deg for, og ikke tro noe av det du ser eller hører.
Å gud, å se ansiktet ditt igjen...
Vanligvis får mannen igjen ringen når forloveden hans stikker av.
Jeg går med den ennå. På en måte.
- Tenk om du ikke hadde kommet. - Jeg måtte jo det.
Du kunne tro jeg var gal, fabler i vei om en savnet datter.
Som alle andre.
Jeg har bare såvidt vent meg til tanken på at du har en datter.
Vi tar det rolig.
Vel...
Nei. Nei. Det er bare en måte å begynne på:
Hva faen gikk det av deg?
- Det er lenge siden. Vi var unge. - Og så?
Hvorfor gjør man det man gjør her i livet?
Jeg trenger et svar.
Hadde du en annen? Du må jo ha møtt en eller annen.
Jeg var redd og...
Jeg var ikke klar for dette, så jeg vendte hjem.
Og for et hjem. Dette stedet her...
Vi lever annerledes her, jeg vet det.
En ting er å ha vokst opp sånn, men det er...
... ja, merkelig.
Men nå er datteren min det eneste som betyr noe.
Rowan.
Hvorfor gjør du dette?
Hvorfor roter du opp alt dette?
- Hvorfor spør du ikke faren? - Fordi jeg bare stoler på deg.
Selv etter så mange år.
Edward...
De vil prøve å villede deg, men du må stole på meg.
De tok henne. Jeg vet ikke hvem, men hun er her på øya ennå.
Jeg lover at hvis hun er her, så skal jeg finne henne.
Men jeg er nødt til å stille deg noen spørsmål.
Vi møtes igjen når det er trygt. Jeg må gå nå.
MOT BISTIKK
Gå nå.
Vær hilset, søster Beech. Det er en deilig kveld.
Ja, det er det. Velkommen.
- Kommer søster Summersisle og? - Nei, dessverre.
Hygg dere i kveld, men forbered dere på dagen i morgen.
Dødens og gjenfødelsens dag.
Ja.
Kvistemannens komme.
Unnskyld, har noen pakket ut veska mi? Jeg mangler noen bånd.
- Det vet jeg ikke noe om. - Det står "Alt er okay" på dem.
Jeg vet vi ikke har snakket sammen på årevis, -
- og at forholdet vårt endte dårlig.
Jeg avsluttet det dårlig.
Jeg ville så nødig såre deg, men nå er jeg nødt til det.
Det er ikke hennes datter.
- Tok du med dukken min? - Ja. Den ble litt medtatt.
Rowan?
Hallo?
Rowan?
Fabrikkvare? Jeg trodde dere laget det selv.
Jeg serverer det bare.
Hvis De ikke liker det, må De snakke med søster Beech.
- Hvorfor kalle seg søstre? - Vi bare gjør det.
- Du kan ikke få noe honning. - Ikke noe?
Ikke en dråpe.
I fjor ble høsten forbannet.
Kanskje jeg kan gi deg litt sukker.
Greit.
- Mr. Malus? Sukkeret. - Takk.
Er dette en slags fest?
Riktig. Vi feirer høsttakkefest når høsten er over.
Og så er det jo fruktbarhetsfesten.
Men den er så hellig at det ikke er lov å ta bilder.
Hva skjedde med bildet fra i fjor?
Det ble dessverre ødelagt i går kveld. Knust.
Jeg glemte å spørre deg om du kjenner denne jenta.
Ikke?
- Hvor er den andre kvinnen? - Gått opp til skolen med lunsj.
Hvor ligger den?
Opp bakken og gjennom skogen.
Ypperlig.
Si meg, hva skal foregå her på dagen i morgen?
Mener De i overimorgen? Det var en rar måte å si det på.
Ja, det var det vel. Jeg trodde det var et lokalt uttrykk.
I overimorgen er det 2. mai.
- Tror ikke det skjer noe. - Nei, hva skal skje i morgen?
Det har jeg fortalt.
Har du?
Når De reiser, får jeg være med da?
God morgen.
Daisy, vil du fortelle oss -
- hva mannen representerer i sin mest grunnleggende form?
Fallossymbolet.
Pensum er ikke som da jeg var gutt.
Hvordan våger De å skremme barna mine?
Unnskyld. Jeg er Edward Malus fra California.
Jeg er politimann. Her er skiltet mitt.
- Så pikene skal arresteres? - Nei.
Jeg leter etter en jente folk påstår ikke fins.
Så quixotisk av Dem. Det kommer av "Don Quixote".
De edle, men umulige idealers forkjemper. Som oftest en mann.
Jeg må bare prate med Willow Woodward.
Hun er gått. De kommer for sent, og det hjelper ikke å være politi.
Piker, hør etter.
Som dere kanskje har hørt, leter jeg etter en liten jente.
- Hva heter du? - Lily.
Jeg er betjent Ed. Kan du sende dette rundt?
Hun heter Rowan Woodward. Kjenner dere navnet eller bildet?
Der har De svaret.
Hvis hun fantes, ville vi visst om henne. Vær så snill å gå.
Hvem sin pult er det?
Vi stengte fuglen inne for å se hvor lenge den holdt ut.
Hvorfor faen lar du dem leke en sånn syk lek?
- Hvor er klasselisten? - Har søster Summersisle gitt lov?
- Du glemmer det er en politisak. - De må ha hennes tillatelse.
- Legg den tilbake. - Beklager. Du får finne deg i det.
Små løgnhalser.
Rowan Woodward går i denne klassen, ikke sant?
Det er hennes pult.
Og lyver du for meg en gang til, er du anholdt.
- Det er et løfte, frøken... - Søster Rose.
Selvfølgelig, enda en plante.
For siste gang: Hvor er jenta?
Vi snakker om det utenfor. Piker, fortsett med stilen.
- De forstår ingenting. - Nei, men det skal jeg.
Ingen her lyver. Hvis Rowan fantes, ville vi visst om henne.
"Hvis" hun fantes? Jeg så jo akkurat selv at hun fantes.
Lyver moren hennes også for meg, kanskje?
Nei, hun lyver ikke. Hun sørger.
Det gjør vi alle sammen.
Når du sier hun sørger, betyr det at Rowan er død?
- Sånn ville De sagt det. - Er hun død?
- Vi bruker aldri det ordet. - Er det for quixotisk?
Ja. Vi tror at når et menneskes liv er over, lever sjelen videre.
I luften, i trærne, i dyr, til og med i ild.
Fortell hva som skjedde med henne.
- Det var en ulykke. - Hva slags?
Det var en ulykke. La det ligge.
Hvor er liket hennes?
Der De ville vente. I jorden.
- På en kirkegård? - Som hennes mor forlangte.
Nå må jeg gå tilbake til elevene.
Søster Rose, vent litt. Hvordan døde hun?
Hun brenner opp.
Hva sa du?
Akkurat det jeg mente. Hun brente opp.
Unnskyld...
- Er det en kirke her et sted? - Ja.
Nedi bakken.
Snakket jeg ikke akkurat med deg? Søster Rose?
Nei, det gjorde De ikke.
Det er ikke Rowans grav.
Det er det ikke. Jeg vet det virker...
- Det var de som gravde den. - Hvem er de?
Jeg vet ikke. De som står bak dette.
De prøver å...
Ikke særlig staselig nå, men den var fin engang.
De sier de i hvert fall.
Den ble oppført før mine forfedre kom hit.
Det er krypten, men den står under vann.
Hengelåsen er ny.
Rowan lever.
Folk sier noe annet til meg.
De sier at hun ikke fins. At hun ligger her på kirkegården.
Til og med at hun...
... brente opp.
De lyver. De kan eller vil ikke godta henne.
De tror hun er skyld i...
Jeg tror de vil skade henne eller kanskje til og med...
Hvorfor? Jeg prøver å forstå. Det gjør jeg virkelig.
Hvorfor?
Jeg rømte herfra engang. De syns jeg er for hovmodig, -
- eller at jeg...
Søster Summersisle liker ikke oss villstyringer.
Det navnet hører jeg ofte. Denne Summersisle.
- Hvem er hun? - Hun er alt.
Alt du ser omkring deg, er henne.
Vi andre lever i hennes skygge. Særlig jeg.
De sier vel jeg er gal. Det er jeg ikke.
Jeg kan ikke la dem gjøre dette mot meg.
Hva er det du ikke forteller meg?
Tilgi meg.
Hva skal jeg tilgi deg?
- Jeg henger ikke helt med. - Jeg vet ikke.
Ikke vær redd. Det skal nok... du vet.
Nei, jeg vet ikke at det skal gå bra med datteren vår.
Jeg har prøvd å si det til deg.
Det er derfor du må hjelpe meg.
Sier du at jeg er Rowans far?
Ja.
Det er ikke rett.
Du skulle fortalt det.
Det var her du så Rowan sist?
Kan du gi meg flere detaljer?
Siste gang jeg så henne satt hun der ved pulten sin.
Rowan elsker å tegne.
Og hun kan svømme som...
Svømme, javel.
- Du gikk altså ut? - Bare en halvtime.
- Og da du kom tilbake? - Da var hun vekk. Forsvunnet.
Og alle sakene hennes var vekk. Leketøy, bøker, alt.
- Hva hadde hun på seg? - En genser jeg hadde strikket.
Den på bildet. Det var den hun gikk i.
Hun går kledd som alle de andre barna på øya.
- Har du flere bilder av henne? - Nei.
Vi hadde ikke så mange. Bare doktor Moss tok bilder.
Doktor Moss?
Kan det ha vært noen fra fastlandet?
HJELP - Nei.
De lar nesten ingen komme hit.
Var Rowan deprimert?
Har du sett hva hun tegnet under pulten?
Jeg har sett det.
Hva gjør du?
Jeg trenger radioen i flyet. Vent på meg.
KOMMER SNART
Hallo?
Hvor er han?
Rowan!
Faen i helvete!
De er iherdig. Jeg var på vei ut, men kan jeg hjelpe Dem?
Jeg har et par spørsmål. Det er fort gjort.
Det er det sjelden. Kom inn, da.
Takk.
Du er T.H. Moss, fotografen.
Jeg er først og fremst lege, deretter fotograf.
Vil De ha tatt bilde av Dem?
Du tar bilder til høstfestene? De som henger oppe på kroen?
Ja, det er en ganske kjedelig begivenhet.
RITUALER
Mor lærte meg faget, som hennes mor før henne.
Har du bildet fra i fjor? Det ble visst ødelagt.
Noe så synd!
- Har du en kopi? - Jeg kan lage en fra negativet.
Det ville vært fint.
Takk.
Tiden er inne, søster.
Vi må skynde oss.
I så ulike samfunn som oldtidens Egypt og Inkariket -
- foregikk fruktbarhetsfester på samme måte.
En ung kvinne ble utvalgt -
- og deretter ofret av prestene.
Denne offergaven skulle sikre god høst neste år.
I Europa og Amerika ble ofrene derimot ofte brent.
Brent?
Å gud...
"Rowan Woodward som gudinnen."
"Den verste høsten i manns minne."
Hva faen er dette?
Det er bare et bilde.
Det er ikke bare et bilde.
Hvorfor fortalte du ikke at Rowan deltok i ritualene?
Jeg vet ikke.
Så ta deg sammen. Jeg løper i ring her!
- Hvorfor skriker du? - Det skal jeg si deg.
Vår datter deltok i øyas verste høst, og de ga henne skylden.
Det er bare en seremoni. Det er det eneste jeg vet.
Du bor her! Noe må du da vite.
Fortell om seremonien. Hva er dødens og gjenfødelsens dag?
Det er bare et sagn. Ikke noe mer.
Jeg vil gjerne tro deg, men noe stemmer bare ikke.
Jeg er også redd for dette stedet.
Jeg var glad da jeg slapp vekk. Og da jeg var tilbake, -
- angret jeg. Jeg skulle ha blitt hos deg.
Men jeg ble ikke hos deg.
Jeg dro tilbake hit og fødte vårt barn, og nå er hun...
Unnskyld, det var ikke meningen. Blås i det.
Vi leter videre.
Jeg må snakke med Summersisle hvis vi skal finne Rowan.
"Hvis"? "Hvis" vi finner henne?
Når vi finner henne.
Jeg kan ta i. Vil du ha hjelp?
Gikk det bra?
Kan du ikke snakke?
Ligg ned!
Hvis hun fantes, ville vi visst om henne.
Rowan Woodward går i denne klassen, ikke sant?
Der fikk vi oss visst en støkk. De har sovet i flere timer.
Hvor er jeg?
I søster Summersisles hjem. Ivy.
Brukte dere adrenalinsprøyten min?
Nei da. Ikke den slags remedier.
Da jeg kom frem til Dem, var De nesten død, -
- så jeg behandlet faren etter vår gamle lære.
De er i live. Det er det viktigste.
- Jeg må snakke med Summersisle. - Hun er utenfor.
Hun har ventet Dem.
- De tok Dem nesten. - Hva for noe?
Vår små venner, biene. De tok nesten livet av Dem.
Det var synd.
Hva var synd? At de ikke tok livet av meg?
Noen av røkterne våre fant Dem bevisstløs like ved stallene.
Birøktere. De er overalt på øya.
Ja, det skal mange til for å holde ro og orden.
Det vil jeg tro.
Jeg forstår hva hun ser i Dem. Et uslepent potensiale.
Takk, tror jeg kanskje.
Jeg hører De ventet meg. Hvorfor det?
Jeg visste De ville komme før eller siden.
- De leter etter et barn? - Jeg kan ha funnet henne.
- Storartet. - Ikke helt. I en grav.
Jeg vil gjerne ha Deres tillatelse til -
- å grave opp liket og få det obdusert.
De tror det er begått en ugjerning?
Ja. Mord.
Så foruroligende for Dem.
Da må De jo ikke gi Dem.
- De virker ikke synderlig urolig. - Nei.
Det er nok fordi jeg er trygg på -
- at mistanken Deres er feil. Vi begår ikke mord her.
Selv om offeret er villig, anses det allikevel som mord.
I Deres verden, kanskje. Men vi har våre egne verdier.
Riktig, ja.
Festene. Alle offergavene. Hvem er de egentlig til?
Til den store modergudinnen som hersker her på øya -
- ved meg, sin jordiske representant.
Dem?
Jeg er vårt samfunns åndelige samlingspunkt.
Tilskynder De faktisk denne formen for tilbedelse?
Det er så deilig vær. La oss spasere litt.
Mine keltiske aner gjorde opprør mot undertrykkelsen av kvinner.
Så sist i det 17. århundre flyktet de til den nye verden.
Beklageligvis slo de seg ned i nærheten av Salem.
Og da de så at undertrykkelsen forsatte her, -
- bega de seg ut på en hard reise vestover, -
- til min tippoldemor i 1850-åra førte en gruppe mennesker hit.
Og de sverget aldri å begi seg ut i den andre verden igjen.
Var det mulig?
Nybyggerne hadde ikke det ringeste imot å isolere seg.
De ønsket å leve et enklere liv.
Det er da noen som reiser. Folk som Willow.
For å sette seg selv på prøve eller for å finne en mann.
Men de vender alltid hjem igjen før eller siden.
Hva er menn for dere? Annenrangs borgere?
Nei, vi elsker våre menn.
Vi er bare ikke underordnet dem.
Menn er en viktig del av samfunnet vårt.
Formering.
Gode gud...
Fin liten geskjeft dere har her. Formering? Det lyder som innavl.
Ikke kritiser noe De ikke vet noe om.
Er det aldri noen som får lyst til å forelske seg?
Vi formerer oss fordi det er gudinnens ønske.
For å sikre oss verdig avkom.
De sterkeste, beste og mest robuste av vår art.
Kvinner, ikke sant?
Og hvis noen tilfeldigvis får en gutt? Hva gjør dere da?
Det spørs.
Et spørsmål til. Jeg forstår hverken Dem eller dette stedet.
Det vil De kanskje, med tiden.
Kanskje De skulle slutte å fylle meg med piss.
Særlig når det gjelder min lille datters liv.
- Det har De sikkert gjettet. - Det har jeg, ja.
Jeg kom for å håndheve loven.
Og De er fortsatt underlagt storsamfunnets myndighet.
Så hvis dere galninger utfører bortføringer og rituelle mord...
Jeg har forklart Dem vår holdning til mord.
Mord er mord. Har jeg tillatelse til å åpne Rowan Woodwards grav?
Den trodde jeg jeg hadde gitt Dem.
Deres kjøretøy.
Det var fascinerende å snakke med en fra det "normale" samfunnet.
På gjensyn.
Rowan?
Hjelp!
Min datter er det eneste som betyr noe for meg.
Jeg skulle blitt hos deg.
Men jeg dro tilbake hit og fødte vårt barn...
- Hvem var de? - Aner ikke.
Det får vi kanskje aldri vite.
Edward?
Jeg er her nede!
Noen stengte gitteret.
Jeg er på vei.
Se her.
Hun har vært der nede. Noen holder henne fanget.
Det er noe annet jeg må vise deg.
Er det hennes?
- Svar! - Jeg tror det...
Hvordan er den blitt brent?!
- Jeg vet ikke. Hvor skal du? - Til henne.
- Da blir jeg med. - Nei! Jeg mener det!
Hvorfor ser du sånn på meg?
Noe grufullt kommer til å skje. Jeg kjenner det på meg.
Gå hjem og lås deg inne. Jeg kommer og henter deg.
Gå!
Summersisle!
- Han har dratt. - Ypperlig.
Hva er fjærpryden til?
- Vi forbereder oss. - Til en fest?
En fest for døden. Og gjenfødelsen.
Hun er bare et barn. Du er lærer. Tenk på hva dere gjør.
Ikke mer sentimentalitet. Tiden er inne.
- Jeg lar henne ikke dø. - Så edelt.
Ridderen strider mot vindmøller. Til det siste.
Gå av sykkelen.
Gå vekk fra sykkelen.
Ta den teite masken.
Det er ham.
Jeg trenger hjelp.
Kan dere ikke høre? Jeg trenger hjelp.
Ikke være redde.
Jeg leter etter en savnet jente. Ta masken av barnet.
Har De tillatelse til å brase inn...?
Jeg trenger ikke tillatelse!
Og hvis noen stiller seg i veien, blir de arrestert for mord.
Dere har min tillatelse til å holde dere langt unna!
Ta av maskene.
Kom her!
Drakten din må vel ikke legges ut i år igjen, søster?
Du er snart en hel bjørnefamilie.
Det går nok. Selv om den liksom krymper litt hvert år.
Fikk du ordnet det lille ærendet nede ved havnen?
Ja, akkurat som du ba...
Nå går jeg.
Jøje meg. De ser jamen litt herjet ut.
Du markenes gudinne!
Vår ydmyke koloni tilber deg på denne dag, -
- denne høyt hellige dag. Motta vår offergave.
Hill deg, gudinne! Motta vår offergave!
Gi oss til gjengjeld atter i året som kommer -
- ditt rikes verdifulle og mangfoldige gaver.
Jeg sa du skulle vente på meg.
Jeg måtte være med.
Og nå utfører vi vårt helligste verv.
Å skape balanse mellom mørkets og lysets krefter.
Gode gud.
Hva er galt?
- Ikke vær redd. - Nå.
Jeg skal redde deg.
Denne veien.
Skynd dere.
Her borte.
Rowan, vent.
Hallo? Pete, hjelp oss!
Du må hjelpe oss!
Kom igjen.
Rowan, ikke så fort.
Ikke så fort.
Rowan, stopp!
- Gjorde jeg det riktig, mor? - Ja, skatt.
Rowan, du gjorde det alldeles utmerket.
Ikke rør henne!
Ikke rør henne. Rowan, kom her.
Malus, De er kommet av egen fri vilje til møtet med Kvistemannen.
Hold dere vekk!
- Nå er spillet ute. - De jagede har fanget jegeren.
De kom for å finne Rowan. Men det ble oss som fant Dem.
Men Rowan var jo savnet.
Jeg fikk et brev om det. Willow, si det.
Brevet var fra oss alle sammen.
En invitasjon til å komme på besøk, så å si.
De var den helt rette, og vi var fast besluttet på å få Dem hit.
Vi lot Dem tro at Deres datter skulle ofres -
- på grunn av den feilslåtte høsten.
- Den slo jo feil. Jeg så bildet. - Ja, den slo fullstendig feil.
En av bare få ganger i koloniens historie.
Men vi står alltid klar med en mektig offergave.
Og det, min venn, er Deres skjebne.
- Deres skjebne. - Hold dere vekk!
Vi trenger en fremmed, som allikevel er knyttet til oss.
- Han er knyttet til oss. - Med blodets bånd.
Willow...
Hvorfor har du gjort dette mot meg?
Alt ble meget omhyggelig forberedt.
Vær stolt av deg selv. Du har gjort det godt.
Min datter snakker sant.
Deres skjebne ble beseglet for mange år siden, -
- da hun valgte Dem.
Din datter?
Ja. Min egen Willow.
Denne historien er blitt skrevet med største omhu.
De er blitt utvalgt til å dø martyrdøden.
De skal sitte benket blant gudene og gudinnene i all evighet.
Hold dere vekk! Jeg sverger jeg skyter!
Det er en stor ære. En ære De ikke kan avslå.
Skjebnen vil det. Det er ingen utvei.
Hold dere vekk!
Svin!
Det er mord!
Og til ingen verdens nytte! Dere får ikke honningen igjen!
Jo, det vet jeg det gjør. Gjør klar dronen.
Jeg er ikke en av dere! Jeg tror ikke på gudene deres!
Beina mine!
Å gud...
Å gud!
O naturens guder og gudinner!
Motta denne offergaven, og la den blidgjøre dere.
O naturens guder og gudinner.
Motta denne offergaven, og la den blidgjøre dere.
Rowan...
Nei, Rowan!
Rowan, legg den fra deg!
Slipp den!
Rowan!
Legg den fra deg, skatt!
Nei! Nei!
Dronen må dø!
ET HALVT ÅR SENERE
Ikke noe.
- Det er tidlig på kvelden ennå. - Ja, men se deg rundt.
- Skal vi se det an? - Klart vi skal.
Hei der.
Vi er så glade for å se dere. Vi trodde det var advokatkveld.
- Er dere her fra byen? - Fra forstedene, faktisk.
Hyggelig.
Blir du med og henter drinker?
Klart det. Et par kanner øl?
Kom da.
Hva driver du med?
Jeg går på politiskolen. Jeg er akkurat ferdig.
- Stilig. - Det er ålreit.
Jeg liker å hjelpe folk.
Får jeg spørre deg om noe?
Hvor skal du hen når du drar herfra?
Hjem. Til leiligheten min.
Kan jeg få være med da?
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2006